I 5.000 år har mennesket skrevet sin historie med blod.
Menneskehedens fornemste bedrifter afslører en guddommelig gnist.
Men en mørk side i menneskets sjæl har luret, siden Kain dræbte sin bror.
""Soldier Blue"" viser krigens rædsler -
- når tørsten efter blod overvinder forstanden.
Grusomhederne rammer ikke kun krigerne -
- men også uskyldige Kvinder og børn.
Den største rædsel er, at alt dette har fundet sted.
Jeg vil fortælle en sand historie.
Jeg vil fortælle den, så du kan forstå.
Jeg vil ikke fortælle som en historielærer.
Jeg ser ud, og jeg ser land.
Ungt og dejligt-
- hårdt og stærkt.
l femten tusind år-
- har vi lovsunget det.
Takket i bøn, og vi er først lige begyndt!
Fjollede hat!
Honus!
Så du dem?
Så du brysterne?
Nå!
Hvor er Kvinden?
Hvad fanden! Hvem har sat hende derind?
Hun er under Deres ansvar, kaptajn.
Den mær!
Se hende, der sidder der!
To år som fange hos de røde bukke! Man tænker sit.
Hvorfor?
Hvor mange af dem har ligget med hende?
- Hvor kan du være pervers! - Mig?
Det er ikke hendes skyld, indianerne tog hende.
Det sagde jeg heller ikke.
Hvor kunne jeg godt tænke mig at få fingrene i det!
Hold fingrene for dig selv, når vi kommer tiI Fort Reunion.
Hendes forlovede venter på hende der.
Spingarn!
Vi har brug for sidedækning.
Vi bør sætte sidepatruljer ud.
Giver du mig råd, kaptajn?
Mig? Jeg er kun intendant.
Jeg giver dig ingen råd, soldat. Du skal sætte sidepatruljer ud.
Hvad er du bange for? Røvere?
Cheyenne-indianere.
Kaptajn, jeg har aldrig hørt om indianere -
- der angriber en intendants deling.
De har ikke brug for pengekassen.
Sidepatruljer.
Javel!
Okay.
Så tror jeg, vi er langt nok væk.
Hvorfor blev vi valgt?
Tja...
Jeg var lige kommet tæt på. Jeg kunne næsten se hende.
Jeg kunne have lagt hånden på en af de små kønne ankler.
Jeg kunne, Honus.
Du er en snotnæse.
Du er min bedste ven, men du er en snotnæse.
Willie!
I dækning!
Spingarn, din store idiot!
I dækning! Ild!
Åh Gud!
Se pigen! Pigen!
Åndssvage dumme mordere!
Mordere!
Mændene kigger på dig. Behersk dig!
Åh Gud, se!
- Vi kan snakke med dem. - Hvad?
Hvidt flag! Vi kan få dem til at høre!
De vil slagte os.
Jeg vil tale med dem!
Kom tilbage! Skyd ikke!
Ild! Ild!
Ild!
Nu varer det ikke længe.
Hallo! Heroppe!
Kom nu!
Stå ikke bare der! Kom herop!
Gud, er der kun dig?
- Hvad? - Er der kun dig tilbage?
- Det ved jeg ikke. - Følg mig.
Vent!
Ned med dig. Kom nu.
Nå, der ryger vognen.
De vil lede efter os.
Nej, ikke længe. Ikke ham.
Ikke hvem?
Plettede Ulv.
Det var Cheyenne-indianerne, der angreb jer.
Hvordan ved du, at det er Plettede Ulv?
Jeg så ham.
Ved du, hvordan han ser ud?
Jeg kender ham.
Hvad hedder du?
- Honus Gant. - Jeg hedder Cresta Marybelle Lee.
Er du såret?
Nej, det er ikke mit blod.
Godt, for vi må vente længe.
De vil skamfere de lig dernede i flere timer.
Hvad er det, du gør?
Jeg tager mine bukser af.
Her er varmere end i helvede, og de klør.
Vi må hellere tage det roligt. Gøre os det behageligt.
Bare jeg ikke havde tabt min hat.
Frøken?
Angående Plettede Ulv. Hvordan...
Jeg var hans kone.
Nej, se nu her, kom så.
Hvad er det, du gør?
Ingenting.
Hør, det bIiver snart mørkt -
- vi kan ikke blive her.
Du stjæler fra de døde.
Du stjæler fra de døde!
Jeg får fandeme ikke meget ud af det.
En lille kiks. Det hjælper os ikke meget.
Finder du noget bedre?
Du gode Gud!
- Det var dig, han ledte efter! - Mig?
Hvad fanden taler du om?
- Plettede Ulv kom for at hente dig. - Vås!
Cheyenne-indianerne ville...
Hvad?
Du hørte mig. Det handler ikke om mig.
- Indianere angriber ikke for penge. - Vås!
Han ledte efter dig!
Det ville han ikke bruge tid på.
Smigr mig ikke, Blåfrakke.
En kiste guld er mere værd.
De har ikke brug for guld.
Hvad tror du, de skyder med?
Rifler koster penge.
Hvis du ikke tror mig, så prøv at finde pengekisten!
Har du flere spørgsmål?
Jeg vil sige et par ord.
Vent med det. Vi går nu.
For dem.
Man bør sige et par ord for dem.
Nå, en slags begravelsestale.
Hva" fanden, gør det bare!
Det burde være en bøn.
Du kender sikkert mange bønner.
Jeg skulle ligge her.
Jeg skulle Iigge her med mit kompagni.
Hvorfor? Jeg synes nu, du har klaret dig meget godt.
De er alle døde, og du går stadig rundt.
Vilde mordere!
Tud du bare, hvis du vil -
- men det bringer os ikke til Fort Reunion.
Sig nu dine ord, og lad os komme væk!
""Deres pligt var ikke at svare.""
""Deres pligt var ikke at forstå.""
""Deres pligt var at handIe og dø.""
""De seks hundrede red ind i Dødens Dal.""
""Stormede frem med skud og granater.""
""De red tappert og godt"" -
- ""ind i dødens...""
""... gab.""
""Ind i helvedes mund"" -
- ""red de seks hundrede.""
""Blotlagde deres sabler"" -
- ""der glimtede i luften.""
""Ladede en hær"" -
- ""mens alle undrede sig.""
""Deres pligt var ikke at forstå.""
""Deres pligt var at handle og dø.""
""Ind i Dødens Dal"" -
- ""red de seks hundrede.""
I guder!
Smid dem ud.
Hvad?
Dine sokker. Hvorfor ulejlige dig?
Her!
- Hvad er der galt? - Det er mudder!
- Det er lidt beskidt. - Hvor er feltflaskerne?
Åh nej da!
Du rører da ikke ved en død mands ting, gør du?
Vi får brug for dem senere.
Nu bruger du dit hoved, Blåfrakke.
Vil du have mere mudder?
Kan du ikke gøre noget med den kjole?
Kan du ikke lukke den?
Når jeg har tabt mig, er der ikke så meget at se.
Den har aldrig passet mig. Det er en af hendes.
Hvis?
Damen på Snake Flats kontoret.
Hun hev mit tøj af, puttede mig i en balje -
- og gav mig kjolen.
Så du hatten?
Den store gule hat dækkede hele mit ansigt.
Jeg kunne ellers godt lide den hat.
Jeg er ked af at have mistet den.
- Ked af det... - Hvordan kan du sige det?!
Hvad sagde jeg?
21 mænd er døde, og du sørger over en gul hat!
- 21 mænd! - En dråbe i havet...
- Hvad?! - Det er ikke hæren, Blåfrakke, -
- der bliver dræbt i dette forbandede tossede land!
Frøken Lee, vores land er hverken forbandet eller tosset.
Fandens til vrøvl!
Du taler som en hedning, frøken Lee.
Vil du høre mig tale cheyenne?
Nej!
I tapre gutter kommer her for at dræbe rigtige rødhuder!
Bygger forter i et land, som I ingen ret har til!
Skulle indianerne bare se på?
- Lade hæren tage deres jord? - Du så dem skalpere!
Og hvem har lært dem det? Den hvide mand!
Skære hænder af...
...og skære fødder af og...
Jeg ved, hvad de skærer af. Men de bruger dem ikke til tobakspunge.
Det er noget, I soIdater har fundet på.
Du lyver.
Har du set en indianerlejr efter hærens besøg?
Kvinderne og hvad man gør ved dem, inden man dræber dem?
Har du set små børn blive stukket ned med lange knive?
Stukket ned og døende?
Det har jeg.
Du lyver.
Sov nu.
Du lyver.
Jeg skal fortælle dig om den hat.
Den var magen til den, min far gav mig -
- en søndag morgen for længe siden.
Han knælede ned og kyssede mig -
- og satte hatten på mit hoved.
Det var sidste gang, jeg så ham.
Døde han?
Nej for helvede! Han forlod mig.
Sendte mig på et børnehjem i Canal Street.
Hvem har bedt om at blive født? Hvem?
- Nu vil jeg sove. - Gør du det, soldat.
Prøv nu ikke at tænke på mig.
Frøken Lee, jeg...
Hvis du skulle blive for liderlig -
- så stik hovedet ned i vandløbet derhenne.
Det er den gamle Garvey-vej.
Og hvad så?
Vi følger den.
Hvorfor?
Den fører os direkte til Fort Reunion.
På højst 4 dage.
Og der er vi så i det åbne landskab -
- så de kan komme helt uventet.
De hænger os med fødderne opad og lader kragerne stikke øjnene ud.
Ved du hvad, frøken Cresta Lee?
Jeg er professionel soldat.
Jeg kender det her område godt.
Hvor længe har du været menig soldat?
Det var min faders ønske.
Hvis du tager den vej, Blåfrakke -
- kan din far komme herud for at begrave dig.
Min far er død.
Han blev dræbt ved Little Big Horn sidste år af Sioux-indianere.
Førte din far hæren ud i det blodbad?
Et er sikkert: Du skal ikke føre mig ud i et!
Hør her, du kan beholde riflen og kødet.
Bare jeg får et par kiks.
Sådan.
Held og lykke. Nu kan jeg da sige, det ikke var min skyld.
Hallo!
Frøken Lee!
Hej! For du vild?
- Jeg kunne ikke. - Hvad?
Efterlade dig, hvis der skulle ske dig noget.
Mange tak!
Hvad skulle jeg sige til din forlovede.
Nå, du kender til ham.
Hvordan skulle jeg kunne se ham i øjnene?
Jeg forstår.
En soldats pligt over for en anden soldat, og skidt med mig!
Et spørgsmål om principper, frøken Lee.
Et spørgsmål om pjat!
Vil du have nogle bær?
Jeg bliver dårlig af bær.
Åh Gud! Forbandet sludder!
Endnu en flænge!
Pokkers også!
Taler du sådan til ham?
- Hvem? - Din forlovede.
Det er det sjove. Vi talte aldrig.
Jeg kan ikke huske en eneste samtale.
Han ville bare i lag med mig, og jeg holdt ham hen.
Da jeg havde holdt ham hen længe nok -
- meldte han sig til hæren.
Det var dét!
Efter seks måneder i Fort Reunion uden en Kvinde -
- blev der sendt bud efter mig til et militært bryllup.
Og jeg prøver stadig at komme frem.
Venter han stadig?
Det skrev han i telegrammet.
Det er sådan, du ser det.
Man skulle tro, du tager ham for pengene.
Det gør jeg også.
Har du tabt noget?
Min sok.
Den er væk!
Det halverer din vask, soldat.
- Jeg går tilbage efter den. - Nej, du gør ikke!
Det varer kun et øjeblik.
Jeg lover, jeg ikke melder dig for ikke at bære korrekt uniform.
Vor herre bevares!
Vi har 100 mil igen, og du går tilbage!
Hvordan gjorde jeg det?
Enogtyve soldater og så fik jeg dig!
Rør den ikke! Rør ikke den riffel!
Den ligger under jakken, og der bliver den!
Cheyenne?
Kiowa.
De vil dræbe os, men ikke for hurtigt.
- Hvor kommer de fra? - Fra en luset sok!
- Vi må gøre noget! - Du kan se på.
Hvad taler du om?
De voldtager mig. Bagefter dræber de os begge to.
Du gode Gud!
- Så jeg dig? - Jeg spyttede.
- Hvad sker der? - Jeg fornærmede dem.
Jeg sagde, de var gamle Kvinder -
- der var bange for dig, som er høj, stærk og frygtløs.
Dig!
Vent. Tag den ikke. Tag dit tøj af.
Se på ham, ikke mig!
Han er dobbelt så hurtig som dig.
- Tag de bukser af! - Og slås i mine underbukser?
Tag også dem af. Han kan holde fast i dem!
Det gælder også mit liv! Vil du dræbe os begge? Tag dem af!
- Det kan jeg ikke! - Tag dem af!
Idiot!
Hold kæft!
Dræb ham!
Du vandt! De forventer, du dræber ham.
Honus! Du klarede det!
Honus! Vent på mig!
Honus! Vent!
Hvad laver du?
Jeg fryser ad helvede til.
- Du kan ikke sove her. - Hvorfor ikke?
Jeg sover her!
Vend dig om, og luk øjnene. Vi bliver hurtigt varme.
Honus, hvad laver du?
Jeg kan ikke.
Kan ikke hvad?
Jeg kan ikke gøre det.
Hvad vil du gøre, Honus?
Her, tag den!
- Giv mig riflen, Honus. - Hvorfor?
Der er en ged.
Hvad?
Der er en rigtig levende ged!
Diskuter ikke, giv mig riflen!
Jeg vil selv se den.
Åh nej, Honus!
- Giv mig riflen! - Du gør den bange!
Du skyder forbi!
- Jeg får den. - Du skyder forbi den!
- Jeg får den. - Du skyder forbi!
Den er væk.
Se nu, din dumme soldat! Den er væk!
Din dumme uerfarne nybygger!
Jeg håber, du bliver Kvalt i bær! Hører du?
Jeg håber, du kaster op hele natten!
Frøken Lee!
Cresta!
Skudt i hovedet.
Åh, Honus!
Den er flot!
For at være helt ærlig, Honus -
- det var en gammel sej fyr.
Vær nu sød!
Ok, undskyld.
Det er ikke fordi, jeg er sart...
Jeg skal nok prøve at passe bedre på.
Nå, det er vist tid til at gå til ro.
Det er åndssvagt.
Dig derovre og mig her.
Ok. Du har nok ret.
Er du ok? Jeg mener...
Jeg ved, hvad du mener.
Jeg skal nok klare det.
Jeg skal nok ligge stille.
- Det vil hjælpe. - Jeg skal prøve.
Det lugter af regn.
Der er ikke en eneste sky på himlen.
Godnat, Honus.
Godnat, frøken Lee.
Hold mund!
Det er en hvid mands bål.
Hvordan ved du det?
Det er anderledes end en rød mands bål.
Du gode Gud!
Undskyld forstyrrelsen, hr.
Jeg er menig Honus Gant fra Colorados 1 1 . kavaleri.
Det er frøken Cresta Lee fra New York City.
Jaså. Jaså.
Vi prøver at komme frem til Fort Reunion.
Min eskadron blev udslettet af Cheyenne-indianere.
Djævle, djævle.
Det var en intendants eskorte...
... og frøken Lee var med på vej til sin forlovede.
Godt for dig.
Hvor er jeres pistoler?
Er I ikke bevæbnede?
Vi mistede vores riffel i oversvømmelsen.
Det var en ordentlig en! Mine to skønheder druknede næsten.
De har været hos lssac Cumber i seksten år.
Det er en fornøjelse, hr. Cumber.
Navnet er lsaac Q.
""Q"et"" var min fars spøg, det passer til Cumber.
""Cucumber"" for agurk.
Men jeg kan godt lide det.
Det er en flot vogn. De rejser med stil.
Ja, det gør jeg.
Jeg har proviant, redskaber og tæpper...
...og linnedruller, hvis nødvendigt.
Indianere, ikke?
Kig en gang.
Kig på disse øjne, soldat! Det er ærlighed, du ser der.
Helt og holdent ærlighed.
Jeg behandler dem retfærdigt.
Og de laver ikke numre med lsaac Q.
- Hvad med de fjendtlige? - Om jeg handler med fjendtlige?
Djævle!
Du ser lidt bleg ud, frøken! Du siger ikke meget, hvad?
En mand vil hellere se på end tale med en Kvinde.
Og jeg kan se mere af dig, end jeg så af min kone i 27 år.
Gud bevare hendes sjæl - hendes iskolde sjæl!
Vi er sultne, hr. Cumber.
Ja, det er I sikkert.
Jeg kan godt lide kaniner.
- Det lyder godt. - Jeg kunne bruge lidt proviant.
Tag selv i vognen. Kender vi hinanden?
Jeg har indtryk af, at vi kender hinanden.
Nej, det tror jeg ikke.
I min rygsæk - god sæbe... I kan skrubbe hinanden...
eller hvad I nu har lyst til.
- Kender du ham ikke? - Jeg er sikker.
- Tænk over det. - Hvorfor?
- Der er noget galt. - Hvad?
- Jeg ved ikke. - Han er en djævel.
- Han er handlende, ikke? - Ja, er det galt?
Handelsfolk søger ikke efter guld i indianernes område.
Han vil være rig hurtigt. Hvem vil ikke det?
Jeg tænker nu...
Nej, tænk ikke nu.
Vi har mad og et dejligt varmt bål.
Vent lidt!
Måske har han set dig i Plettede Ulvs lejr!
Han handler ikke med fjendtlige djævle!
- Det er det! - Hvad er det?
Handel med Cheyenne-indianerne!
- Tøjruller? - Nej, våben.
Vognen står der. Led efter dem.
Kan du lide den?
Den er anderledes.
Du ved sørme, hvordan man smigrer en pige!
Det må være medfødt.
De er måske gemt udenfor...
Tag et bad.
Hør her! Den mand handler med rifler for vores pengekiste.
Jeg kan se anderledes ud, og du kan lugte anderledes.
Måske er bunden hul. Jeg ser efter.
- Nej! - Nu
- Inden han er tilbage. - Du har ikke lov!
Ned med dig!
Stop nu!
Du vidste det fra starten.
Riflerne er i vognen. Og du har mødt ham før.
To gange.
Da han solgte våben?
- Ja. - Til Cheyenne-indianerne?
Til at dræbe soldater med! Og du ville ikke stoppe ham?
Dengang kunne jeg ikke. Nu vil jeg ikke.
- For dit eget folk? - Jeg kender flest folk i New York.
Så for dit eget land?
Hvis land? Det er ikke mit, det er indianernes land.
Hvorfor?
Hvorfor forlod du Cheyenne-indianerne?
Vil du virkelig vide det?
Fordi de taler, klæder sig og spiser anderledes.
Fordi jeg ikke er cheyenne. Det bliver jeg aldrig.
Men jeg vil hellere være dét -
- end en fej soldat i en blodtørstig hær!
Du er en forræder, frøken Lee.
Så er det i det mindste slået fast!
Har du set det hele? Det tænkte jeg nok, du ville.
- Hvor er hun? - Bevidstløs!
Med min geværkolbe.
Derovre ved bålet.
Bare rolig, soldat. Hun har ingen mærker.
Bid det over.
Hvad?
Brug dine tænder.
Hvad er der?
Hvad laver du?
- Undskyld. - Skidt med det, fortsæt.
Er du ok?
Tyg!
Se en gang! Naturens vidunder!
Herude føler jeg mig tæt på livets store hemmelighed.
Det skal guderne vide.
Jeg bliver ligesom fyldt op indeni.
- Din larve! - Hvad?
Jeg kaldte dig en larve.
En larve.
Det tyndeste væsen i Guds univers!
Og hvem af os tre er bedst?
En ting er sikkert:
Du vil snart være tilbage i din elskedes arme.
Og Plettede Ulv brænder efter at få fingrene i dig!
Vil du først sulte os?
Plettede Ulv vil have noget at tage fat i.
Hvad siger du, frøken?
Hvad med et saftigt endestykke, hvad?
Mon ikke der er en ung prærieantilope derude.
Hvis du har noget sødt at sige, soldat, så sig det nu!
Skynd dig!
Jeg kan ikke!
Jeg kan ikke tygge mere.
Prøv nu.
Kom nu.
Jeg kan mærke, det kommer.
Kom nu.
Hiv! Hiv!
Kom nu, Honus.
Det kommer.
Jeg er fri, Honus!
Jeg skærer dine fødder løs, soldat.
Kun dine fødder. Og lad os så komme væk.
- Og riflerne? - De bliver, hvor de er.
Du ved, hvad de rifler skal bruges til!
Jeg hjælper Cheyenne-indianerne med at overleve.
Ingen dræber dem. De får land, hvor de kan leve i fred.
Vås!
Skær mig løs!
Ikke dine hænder, kun dine fødder.
Han tog den eneste saddel. Vi ridder uden.
Hvad fanden laver du?
Forventer du en medalje?
Kom nu!
Tag hesten!
Kom her op!
Rid! Væk herfra!
Kom op, din idiot!
Honus, vi er nødt til at fortsætte.
Han følger efter os.
Hold fast, for fanden!
Vent!
For Guds skyld! Hold kæft!
Hvordan har dit ben det?
Jeg kan stadig bevæge det.
Du var heldig, at kuglen gik lige igennem.
Jeg har ondt i hovedet.
Her, spis noget af det.
Det smager godt. Hvad er det?
Tag noget mere.
Jeg tyggede nogle rødder og puttede dem på dit sår.
De slår giften ihjel. Stor indianermedicin.
Vidste du, at hende den vilde studerede medicin?
Nej, det tror jeg ikke.
Bortset fra det ser du godt ud nu, Honus.
Det gør du også.
Mig?
Her, spis noget mere.
Du sagde ikke, hvad det var.
Ho-chee-kâ. Det er slange.
Det skal tilberedes rigtigt.
Det har du sikkert gjort.
Ved du...
Du ser...
...bedre ud, end jeg har set dig før.
Du ser helt skinnende -
- og smuk ud.
Som en engel.
Hvad fanden laver du?
Hvad var der i den slange?
Det er ikke slangen...
Feberen er kommet tilbage.
Jeg er en forræder.
Det ved jeg.
Og jeg bander hele tiden.
Det er rigtigt.
Hvordan kan du sige...
Jeg vil helst ikke sige noget.
Jeg vil holde om dig, Cresta Marybelle Lee.
Cresta!
Nej! Lad være med det!
Medmindre du mener det.
Soldier Blue!
Jeg prøver at være alvorlig.
Jeg er alvorlig.
Jeg tror, jeg skal fortsætte alene.
Jeg er hurtigere alene. Jeg sender dem ud efter dig.
Med mad og en hest.
Og rene sokker.
Vi går tilbage sammen.
Du og jeg, vi er her, Honus, forstår du ikke?
Vi to er hér.
Vi kan ikke være andre steder.
Når vi kommer tilbage, er det ikke os to mere.
Undskyld, jeg sådan afbryder.
Jeg er Cresta Marybelle Lee...
Johnny!
Cresta!
Jeg kan ikke tro det!
Jeg beder kun om to usle kavalerister!
Er det så meget?
Det er udelukket, frøken Lee. Det kan ikke lade sig gøre.
Han holder højst to uger.
Til den tid kan jeg måske sende hjælp.
Hvor gavmildt af Dem!
Giv mig en hest, jeg tager selv af sted.
Det er et vildt område, frøken Lee.
Jeg kan ikke give Dem lov til at tage af sted alene.
Hvordan tror De, jeg kom herud?
Undskyld, må jeg tale alene med frøken Lee?
Det burde du, McNair. En lang alvorlig snak.
Tak. Undskyld mig.
Når jeg ser unge i dag opføre sig sådan...
...tænker jeg på, hvad der mon sker med vores land.
For pokker, vi skaI da giftes, ikke?
Hvad er der galt med...
Kan vi ikke først sige goddag?
Åh, for Guds skyld...
Der er ingen grund til at bande.
Mig bande?
- Send nogen ud efter Honus. - Det kan vi ikke.
Hvorfor ikke?
Cheyenne-indianerne.
Du burde om nogen sætte pris på det.
I finder dem aldrig.
Vi ved præcist, hvor de er.
Lidt vest herfra...
...over Twin Rock-passet mod Julesberg.
Er du sikker?
Vi skulle kunne se deres lejr i morgen.
Der er en ting, der er galt med mig, Johnny.
Det er så længe siden!
Og nu er vi sammen.
Der er bare det -
- at jeg ikke har spist i to dage.
Er du sulten?
Hvis vi bare kunne spise et eller andet -
- derovre i det høje græs.
Jeg kommer straks tilbage!
Undskyld, frøken. Hvad gør du?
Det er ok. Det er min forlovede.
Tænk på disse gudløse barbarers mørke afskyeligheder.
Mord!
Voldtægt, tortur...
Tænk på jeres faldne og slagtede kammerater.
Spørg jer selv: Skal vi give dem samme omgang?
Det er lige, hvad vi skal!
Major Phelps, tag over.
Noget nyt om din forlovede?
Nej. Jeg er bange for -
- hun er håbløst forgabt i menig Gant.
Det er ærgerligt.
Jeg kører i vognen. Min ryg gør frygtelig ondt.
Det kunne være de to bagdækninger, men der er tre.
Må jeg få den?
Denne mand red gennem Leaver-passet.
Det er ikke en kavalerihest.
Nej. Hvis De tillader -
- jeg tilknyttet Colorados 1 1 . kavaleri.
Vi er Colorados 1 1 . kavaleri.
Jeg er menig Honus Gant.
Kanoner...
Mange soldater og rifler.
I må rejse.
Vi ønsker ikke krig.
Dit folk gav mig flag -
- og venskabsmedalje.
Jeg stoler ikke på dem.
De vil dræbe vores folk.
Vi vil kæmpe.
Jeg siger: Fred.
Du bærer ikke din halskæde.
Min kærlighedsgave.
Har du givet den væk?
Ja, og jeg må gå til ham.
Jeg er overvældet af ære.
Hvis I lod mig tale med hende, kunne hun tale med Plettede Ulv.
Vi ødelagde de geværer, de regnede med, så de vil tabe.
Det har ingen mening.
Dit forhold til den Kvinde er dit problem.
Mine mænd bevæger sig mod fjenden ved daggry.
Og det gør de!
Enogtyve af dine egne kammerater er myrdet...
Prisen skal betales, soldat.
Er det dét værd?
Klar til affyring!
Der er normale aktiviteter.
Begynd at affyre kanoner kl. 7.30. Seks runder stykket indtil rækken.
McNair, jeg ved, hun er der et sted.
Hvad man end tænker om hende, er hun trods alt hvid.
Kan jeg regne med dig?
Jeg vil gøre min pligt.
Ok, løjtnant, giv ordren.
De kommer ud.
Det er Plettede Ulv. Han har et parlamentærflag!
Et hvidt flag!
- Jeg sagde, giv ordren. - Sir?
Giv ordren!
Åbn ild!
Fyr!
Arrester den mand!
Nej, der er en hvid Kvinde derinde!
Efter dem! Efter de svinehunde!
Tropper bag fanebærerne!
McNair! lnddel tropperne i to rækker, venstre og højre.
Angrib lejren i fuId galop fra begge sider.
Artilleri, stop skydningen.
Vi angriber lejren!
Fremad march!
Fremad!
Er De ok, oberst?
Jeg er ok.
Udslet lejren! Brænd den!
Pestilens!
Cresta!
Få den hvide Kvinde væk derfra!
Jeg skal hjælpe den stakkels djævel!
Pokker tage dig!
Hvorfor? Hvorfor?
Sindssyg!
Cresta!
Har du en bøn, Soldier Blue?
Et pænt digt?
Sig noget pænt.
Og til hver af jer -
- til officerer og menige soldater -
- giver jeg udtryk for min beundring -
- min dybeste hengivenhed -
- og min overvældende taknemlighed for vel udført arbejde.
I mænd, der er her i dag -
- det er lykkedes jer at gøre endnu en del af Amerika -
- til et ordentligt sted.
Vi har givet indianerne -
- en lærestreg, de sent vil glemme.
Men derudover -
- vil I resten af jeres liv -
- kunne være stolte af at have deltaget i dag.
Og I kan sige: ""Ja"".
""Jeg var med lverson!""
Colorados 1 1 . kavaleri!
Den 29. november 1864 -
- angreb en enhed af Colorados kavaleri på 700 mænd -
- en fredelig cheyenne-lejr ved Sand Creek i Colorado.
lndianerne hejste det amerikanske flag og et hvidt flag.
Men kavaleriet angreb alligevel -
- og myrdede 500 indianere -
- hvoraf over halvdelen var kvinder og børn.
Der blev taget over 100 skalper-
- lig blev lemlæstet-
- og kvinder voldtaget.
Hærens chef, general Nelson A. Miles -
- betegnede massakren som -
""måske den mest rædselsfulde og uretfærdige"" -
- ""forbrydelse i Amerikas historie!""
Danske tekster: Lotte Painchault